2)הפרעת אישיות גבולית – מצד אחד יש באנשים אלו אלמנטים ניורטיים ומצד שני פסיכוטיים. אבל הם לא ממש זה ולא ממש זה. אין משהו מובהק. זה או זה. ולכן זה גבולי. 
ב95% מהסובלים מהפרעה זאת זה נשים. איך המחלה הזאת באה לידי ביטוי ? תחושה של "ריק קיומי" , קשה מאוד להסביר את זה. 
אותם אנשים שסובלים מהפרעה זה סובלים מדיכומטיה מחשבתית או שהן אוהבות או שהן שונאות. יש להן נטייה להרס עצמי שבא לידי ביטוי בחתכים שהן עושות לעצמן בידיים בדר"כ. 

3)הפרעת זהות דיסיוציאטיבית – בספרים של פסיכופתלוגיה זה נמצא שם. אולם, ישנה מחלוקת אם זה צריך להיות פסיכוזה או להפרעות אישיות. הפרעת אישיות זו היא מה שמכונה "הפרעת אישיות רבת פנים" או בלשון השכונתית "פיצול אישיות". מה מאפיין את ההפרעה הזאת ? בדר"כ יש את האדם עצמו, לאדם זה ישנה אישיות עיקרית אבל היא אישיות מדוכאת, לא טוב לה עם עצמה. האישיות הזאת רע לה עם עצמה ומסיבות כאלה ואחרות לאדם אין את היכולת לשנות את האישיות הזאת, הוא רוצה אומנם הוא לא יכול. ולכן, מתחת לאישיות הזאת צומחת אישיות אחרת, חדשה, שהיא ההפך המוחלט לאישיות העיקרית. אם האישיות העיקרית הייתה אדם נחמד, שקט, פאסיבי, "יאס מן". האישיות הנוספת יכולה להיות חצופה, תעוזנית, דומיננטית. האישיויות לא מודעות אחת לשנייה, הן לא מודעות לקיומן של זו בזו. 
האישיות ה"אחרת" יכולה להיבדל במין, כלומר אתה גבר והיא תהיה אישה, זה יכול להיבדל בגיל, אתה יכול להיות צעיר והאישיות זקנה, בתחביבים. ההליכה היא שונה, ההתנהגות היא שונה, היא יכולה לדבר שפה שונה. לעיתים מדובר באישיות אחת, ולעיתים מדובר ביותר מאישיות אחת. השיא הוא 32 אישויות בארה"ב. כל אישיות היא אחרת לגמרי. 
מה הסיבה להפרעה כזאת ? בכל המקרים , כמעט באופן מוחלט, מדובר בהיסטוריה של התעללות בילדות. ילד שעובר אונס ע"י הורה החוויה הזאת כל הזמן מציפה אותו והוא לא יכול להשתחרר ממנה. ואם הוא "חולם בהקיץ" הוא כאילו עף מהסיטואציה. זה מתחיל בחלום בהקיץ עד שהילד מכניס את עצמו למצב של "טראנס" היפנוזה, וזה כנראה יעבור שתהיה מסוגל להתמודד עם המציאות. בדר"כ ההפרעה הזאת ממשיכה לנצח. 
הקושי של ההפרעה הזאת מבחינה משפטית הוא הגדול ביותר, כי בדר"כ האישיות העיקרית היא נעימה, שומרת חוק, פאסיבית. האישיות האחרת שלו היא הפסיכופתית. 
מה קורה כאשר האישיות האחרת מבצעת עבירה פלילית , נניח רצח – מה עושים ? האדם העיקרי באמת רצח אבל אי אפשר להכניס אותה לכלא כי האישיות האחרת – מה היא אשמה? במקרים האלה מועלת טענת אי שפיות. בישראל לא עלתה עדיין טענה כזאת של אי שפיות לאדם שהייתה לו הפרעת אישיות. 

מניעת פשיעה :
מטרת המונח "מניעת פשיעה" זה לנסות לצמצם ככל שניתן את הפשיעה מצד אחד, ומצד שני להגביר את תחושת הביטחון בקרב הציבור. כשאנחנו מדברים על מניעת פשיעה, לקחו את המונח הזה מעולם הרפואה. כמו מניעת מחלה. כלומר, רואים בפשיעה כמחלה. 
בעולם הרפואי, נהוג לדבר על שלוש דרגות של מניעה :
1)מניעה ראשונית – הכוונה היא ניסיון למנוע את המחלה עוד לפני היווצרותה. למשל, אם אנחנו מדברים על עולם הרפואי- צחצוח שיניים במטרה למנוע עששת. למשל, אכילה נכונה כדי למנוע מחלות לב. או חיסיון כדי למנוע מחלה. 
כשאנחנו מדברים על פשיעה, הכוונה ניסיון למנוע את הפשיעה עוד טרם היווצרותה. זוהי מניעה ראשונית. 

להבדיל ממניעה שניונית ושלישונית, זה לא בתחום של מערכת אכיפת החוק. היא לא יכולה לטפל במניעה ראשונית. אם מדברים על שוטר, אני לא יכולה להגיד לו "יש לי תחושה שהולך להתבצע פשע" הוא לא יכול לעשות דבר בעניין. מי שאמון על המניעה הראשונית זה דווקא הציבור. 
מדובר במניעה זולה, פשוטה. ההנחה היא שפרצה קוראת לגנב. וגנב שקוראים לו הוא בא. 
ולכן, המטרה היא שאנחנו נקשה על עבריין לבצע עבירות. סתם למשל, אם אנחנו נבנה את הקניון במקום שהוא מרוחק ביה"ס- הורדנו 50% מהגניבות. אם לא יהיה חניות הילדים לא יגנבו. 

החוקר קלארק הציע מספר פתרונות , הצעות למניעה ראשונית : למשל, יצירת קיר מחוספס ברחובות מונעת גרפיטי. אוטובוס של אוהדי שחקני כדורגל, אם הוא יגיע 5 דקות לפני המשחק ולא שעתיים לפני המשחק לא תהיה אלימות. כי האלימות היא לפני המשחק. 

החוק פלסון נותן עוד דוגמאות למניעה ראשונית – למשל היום זה ברור, אבל הוא המציא את זה – המצאת "רדיו נשלף" – למעלה מ50% מהפריצות למכוניות ירדו כי אם אתה עושה רדיו נשלף אין טעם לפרוץ ולגנוב. 
ויסוצקי – גרגרי תה בתוך שקית. 
מספר הטלפונים אם אנחנו נוציא או נחסום את השם של נשים רווקות שגרות לבד, אנחנו נמנע הרבה הטרדות מיניות. 
דוגמאות נוספות – החזקת כלב – כלב מונע פריצות, או למשל שער חשמלי. 

אולם, הביקורת כלפי מניעה ראשונית היא שזה מקצין את הפערים בין העשרים לעניים. העשירים, יכולים להרשות לעצמם הזעקות, שערים חשמליים, משטרה פרטית וכו'. אז בעצם עניים לא יכולים להרשות לעצמם. 

יש כאלה שטוענים שאין במניעה הראשונית כדי להפסיק את הפשיעה. הפשיעה לא נעלמת, היא פשוט "עוברת מקום". איך זה בא לידי ביטוי בפשיעה ? בנושא של סמים , פעם רמלה ולוד היו מוגדרות כערים עם בעיות סמים קשות וזה גרם לירידת ערך הדירות ואז ראשי הערים רצו לנקות את המיתוס ולכן הם נלחמו בנושא הסמים בערים הללו, באמצעות מסוערבים. ולכן סוחרי הסמים עברו לתחנה המרכזית בת"א כי שם את השוטרים זה פחות מעניין מאשר את השוטרים ברמלה ולוד. 

יש אשר מקשרים את המניעה הראשונית להתפתחות המוקדמת של האדם- כלומר, כשם שעישון בגיל צעיר , היעדר ספורט, אכילת שומן, כל אלה עשויים לנבא חולי בעתיד. כך גם בתים רעועים, היעדר תחזוקה תקינה, כל אלה מנבאים פשיעה. כלל בקרימנולוגיה – בית שהחלונות שלו פתוחים מזמין השגת גבול, ונדליזם. פירצה קוראת לגנב. 

2)מניעה שניונית – בעולם הרפואי, הכוונה ניסיון למנוע את התפשטות המחלה שרק החלה. אם אנחנו ניקח את השיניים – סתימה ע"מ למנוע חור יותר גדול. או אקמול כדי להוריד חום. 
בעולם הפשיעה, הכוונה היא לנסות למנוע את התפשטות הפשיעה, כלומר יש פשיעה והמטרה היא לצמצם אותה. 

הדגש העיקרי במניעה שיניונית זה לנסות לנבא פשיעה. כאשר אנחנו מדברים על ניבוי פשיעה אנחנו מדברים על שלושה סוגים שונים של ניבוי : 
א-ניבוי קליני – בהסתמך על תוצאות של פסיכיאטריים, עובדים סוציאליים, פסיכולוגיים, כל מי שבא במגע ישיר עם האדם, וקובע שהוא מנבא שהוא יהיה עבריין. למשל הערכת מסוכנות . 
מסתבר ששניים מתוך שלושה ניבויים קליניים זה טעות. בנוסף, זה מאוד יקר. 
ב-ניבוי סטטיסטי- אתה לוקח את כל הנותנים הדמוגרפיים והאישיים של האדם – מין, גיל, השכלה, מקום ממגורים, אינטיליגציה וכו'. את כל הנתונים האלה מכניסים לתוך תוכנת מחשב ובשנייה המחשב אומר מי נמצא בקבוצת סיכון. היתרון בשיטה הזאת זה שמדובר בניבוי הרבה יותר זול, במאות פסיכיאטריים מחליפה תוכנת מחשב אחת פשוטה. 
שנית, היא הרבה יותר מדויקת מהשיטה הקלינית. 
אולם, החיסרון של השיטה הזאת זה אנשים שטרם ביצעו עבירה, או אנשים שעוברים לקראת ועדת שליש – לא השתחררו בגלל שהמחשב אומר שהם בקבוצת סיכון. למה לא לתת להם הזדמנות שווה? רק בגלל שזה מה שמנבה המחשב? 
ג-ניבוי משפטי- הניבוי המשפטי זה מה שביהמ"ש עושה. כאשר ביהמ"ש מנסה למצוא את הקשר בין הנתונים של העבריין לבין הסיכוי לבצע עבירה נוספת. כאשר שני הנתונים הכי דומיננטיים שביהמ"ש מתייחס אליהם זה עבר פלילי וגיל. מי שיש לו רישום פלילי קודם והוא בגיל המסוכן והוא רווק הוא יקבל עונש גבוה יותר מאדם עם נתונים שונים למרות ששניהם ביצעו את אותה עבירה. 

3)שלישונית – המחלה כבר בעיצומה, כשהמטרה היא לנסות כמה שפחות להרחיב את הנזקים. בעולם הרפואה, אם ניקח את השיניים אז זה "טיפול שורש" או עקירה. בעולם הפשיעה, הכוונה היא שהפשיעה היא כבר בעיצומה ואנחנו כמה שפחות להגביר את הנזק ואז יש כל מיני טיפולים כמו עונש מוות. מאסר. 

בהמניעה השלישונית אנחנו מנסים לעקור את הבעיה. הדוגמאות המובהקות זה עונש מוות, סירוס לאנסים, וכמובן דבר נוסף שהתפתח זה המאסר הבלתי קצוב. 
דבר נוסף שהתפתח כתוצאה מהמניעה השלישונית זה עבור כל עבירה שלישית שאדם מבצע – מאסר עולם. ועבור כל עבירת מין שנייה- מאסר עולם. הדבר הזה גרם לעיוות דין מאוד קיצוני. זה בוטל כמעט בכל ארה"ב. 

מאסר בלתי קצוב – ביהמ"ש לא גוזר זמן מינמאלי או מקסימלי , אלא הוא רק מתווה את הגבולות. בדר"כ 2-10 שנים. זה יכול להיות גם בלי גבולות בכלל. ההנחה היא שאדם חולה, אם האדם חולה אז שייכנס לבית סוהר עד שהוא ימות. כמו שאדם נכנס לניתוח, אתה לא יודע מתי תשתחרר , אתה תשתחרר כשתהיה בריא. 

דוגמא נוספת למניעה שלישונית שיש לנו בארץ זה האיזוק האלקטרוני- אני לא מכניס את האדם לבית סוהר , אלא הבית שלו הופך להיות כלא. אני מבטיח את זה שהוא לא ייצא מהבית בזה שאני מחבר לו לרגל אזיק אלקטרוני. 

האזיק האלקטרוני מחובר לקרסול כף הרגל וזה מעודכן למנהלת האיזוק. זה חברת שמירה פרטית, מנהלת האיזוק מגדירה בדיוק את מתווה הבית ושאדם יוצא מהבית אוטומטית נדלקת שם נורה ואז הם מתקשרים למשטרה והם באין לעצור אותם. 

המאמר " הגישה האבוסוניסטית – האם הגיעה העת לבטל את הענישה הפלילית ?
אברהם טננבוים כתב את המאמר הוא שופט . הגישה הזאת היא גישה בקרימינולוגיה שבמהותה ומקורה היא ביקשה לבטל את עונה המוות ואת העבדות. 
בהמשך הגישה הזאת התרחבה לביטול הענישה הפלילית בכל ובית סוהר בפרט. הגישה הזאת לא מבקשת לשנות את בית הסוהר או לשנות את הענישה, אלא הם מבקשים להחריב אותה. הם לא מבקשים לסגור במנעול את בית הסוהר אלא להרוס אותו.  הם לא מנסים לשנות אלא לפרק מהשורש. 
האבולוסוניסטים , מתחלקים ל2 קבוצות :
1)מתונים – הם אומרים לפני שאנחנו מבטלים בואו נמצא אלטרנטיבה קודם ואז נבטל. אם לא נעשה זאת יהיה כאוס. 
2)קיצוניים – אומרים קודם נבטל ואחרי זה נמצא תחליף . כי אם קודם נחפש תחליף אנחנו לעולם לא נמצא ואם קודם נבטל אז לא תהיה לנו ברירה . 
לפי הגישה הזו בית הסוהר הוא עונש יקר ומיותר ולא רק שהוא לא משקם , נהפוכו , הוא אוניברסיטה לפשיעה. אתה יוצא משם פושע מתוחכם יותר. 
הענישה הפלילית בכלל יכולה להיכחד, היא בסה"כ לא כזאת ישנה, חיו גם בלעדיה. פעם היו דינוזאורים והם נכחדו. האבולוסיוניצים מבקרים את המונח "פשע". הפשע כפי שהם רואים אותו שונה ממה שהמדינה מנסה להציג. 
בפועל, הפשע זה קונפליקטים בין פרטים. כלומר, אני פגעתי במישהו בדרך כלשהי בינינו עכשיו יש קונפליקט- זה הפשע- אם אני אפתור את הקונפליקט לא יהיה פשע. 
המדינה מוציאה את הקורבן מהתמונה, היא נכנסת לנעלי הקורבן ומענישה את מי שהיא קוראת לו פושע. בעוד בכלל הקורבן לא מודע לכל ההליך. לא רק שהאדם קיבל עונש, הקונפליקט הראשוני ביני לבין הקורבן לא נפתר. 
הם גם דוחים את המונח "עונש" – עונש עפ"י הגדרתו , זה גרימת סבל במתכוון. המדינה באמצעות הענישה, מפגינה באופן דרמטי את כוחו של הריבון.
דוגלי הגישה הזאת, דוחים את החוק, החוק הוא כזה שמופלה כנגד העניים והחלשים. למעשה, העבירות שמבצעים העשירים הם הרבה יותר חמורות מאלה שמבצעים העניים. זה כולל מעילות בכספים- ראו למשל עבירות צווארון לבן, זה כולל בניית מבנים רעועים. זה כולל שיווק מזונות או תרופות שהם לא טובים. 
זה אותם אנשים בגלל שהם שייכים למעמד כל כך גבוהה הם לא מקבלים מה שהעניים מקבלים. למשל, אדם שרוצח- נפגע אדם אחד והמשפחה שלו זה יכול להגיע עד 200 איש והוא מקבל מאסר עולם. אדם שיש לו מפעל בחיפה והוא מזהם אוויר – העונש שהוא מקבל זה קנס כספי. 

אומנם דוגלי הגישה הזאת טוענים שאכן ישנם אנשים מסוכנים כמו רוצחים פסיכופטיים, אנסים שלא מסוגלים לשלוט בדחפים שהם זקוקים לסגירה, בית סוהר. אבל מדובר בסכום של פחות מ55% בבית סוהר. 

איזה אלטרנטיבות מציעה הגישה הזו ?
1)האפשרות הקיצונית היא ביטול והרס של בית סוהר 
2)דה קרימינליזציה – כלומר לבטל כלל שניתן את העבירות שיוצרות קונפליקטים בפרטים. 
3)צדק מאחה- כלומר, אם אנחנו שואלים את הקורבנות מה הם רוצים אז לפעמים הדבר האחרון שהם רוצים זה לראות את העבריין סובל.